![](/media/7196/img_0236.jpg?width=820&height=500&mode=crop)
Poslední týden školy na střední škole v USA
Howdy všichni! Vítejte u mého blogísku. Dneska bych s vámi ráda sdílela zážitky ze svého posledního týdne školy v zemi osamělé hvězdy. Ano, nevím jak, ale deset měsíců uteklo jako voda (objektivně rychleji) – a tenhle blog píšu již z Česka.
Tak tedy – jaký byl můj poslední týden na Mineral Wells High School, texaské střední škole? Jelikož jsem letošní školní rok na studiu v USA byla senior a splnila všechny nároky potřebné k získání americké maturity, tak se můj poslední školní týden nesl ve znamení oslav a příprav na nadcházející graduation ceremony.
Poslednímu školnímu týdnu předcházel tzv. Memorial Day, a tak jsme se do školy vrátili až v úterý. Memorial day je americký státní svátek, který každý rok připadá na poslední květnové pondělí. Jehož účelem je připomenout si všechny americké vojáky, kteří padli v jakékoliv válce, zároveň je tento den oslavou konce nepřátelských akcí v americké občanské válce v roce 1865. Pro představu – během Memorial Day víkendu, byly všude vyvěšené americké vlajky nebo jejich malé verze byly třeba zapíchnuté podél cest. Já jsem během tohoto víkendu měla dost napilno – doprovodila jsem na letiště svoji brazilskou kamarádku Luisu (goodbyes suck:), navštívila jsem svou první graduation party, s kamarádkou jsme zkoukly Hamilton the Musical a poobědvaly v Olive Garden a prodloužený víkend jsem zakončila Memorial Day rodinným obědem.
Během mého posledního týdne hodiny probíhaly jen od úterý do čtvrtka, a to podle speciálního finals rozvrhu – já ale, jelikož patřím mezi seniors, jsem již žádné normální hodiny neměla a čekal mě jiný program. V úterý proběhl tzv. senior walk/walk through – všichni seniors si oblékli cap and gown a společně jsme prošli chodby ve všech školách v našem školním districtu, mladší studenti byli u toho a oslavovali s námi – tleskali, dávali nám high five apod. (nejroztomilejší byli prvňáčci a druháčci). Přidávám odkaz na záznam celé akce:D Odpoledne jsem ve škole také dodělala svůj theatre senior brick – cihla v dressing room, kterou jsem si ozdobila dle svého, sloužící jako vzpomínka na všechny seniors, co byli zapojeni v theatre po dobu alespoň dvou let (já jsem byla výjimka).
https://www.youtube.com/watch?v=EF8ylq797cU&list=LL&index=1&t=7s
![senior walk](/media/7191/photo-28-05-2024-10-28-50.jpg)
Senior walk
![senior brick](/media/7189/photo-28-05-2024-14-37-09.jpg)
Můj senior brick v theatre dressing room, aneb: Guys, don't ever forget that I was here.
Další den proběhla první graduation practice. Ukázalo se, že graduation je celkem "big deal" a škola na její úspěšný průběh opravdu dbá. Všichni jsme dostali kartičku s naším jménem, kterou jsme následně předali administraci na samotné graduation – způsob jakým si škola pamatuje jména všech studentů. Také byl striktně předepsaný zasedací pořádek, v první řadě seděli všichni top 10 % of the class studenti, dále pak honors graduates seřazeni na základě class ranku. Zbytek byl usazený dle abecedního pořadí. Já, i přesto že jsem neměla oficiální class rank (nebyla jsem na škole dva roky + moje GPA bylo funky kvůli způsobu převedení známek z Česka), jsem byla usazena na začátek druhé řady mezi honors graduates (moje čistě americké GPA bylo vyšší než 4).
Ve středu večer také dorazil můj táta z Česka! Můj táta reálně přiletěl bez toho, aby mně cokoliv řekl – o překvapení věděla akorát moje hostitelská rodinka. Tak jsem byla docela zaskočená, ale samozřejmě nebyl čas ztrácet čas a ukázala jsem mu všemožná místa a taky ho nechala vyzkoušet populární texaská jídla. Dokonce se mi ho povedlo vzít i ve čtvrtek do školy a provést ho tam – musel teda získat visitor pass a na místě si ho vyfotili, ale líná huba holý neštěstí:) Ve škole se potkal s mými oblíbenými učiteli, a i s paní ředitelkou. V sobotu jsme společně zašli na správné texaské rodeo.
Ve čtvrtek se konala závěrečná graduation practice. Zároveň to byl i můj poslední den školy. Upřímně, se mi zpětně už špatně reflektují všechny mé pocity, ale ve finále mi bylo docela smutno. Většině svých učitelů jsem napsala goodbye letters, předala je a pak už jen zbylo jediné – rozloučit se.
Pátek aneb GRADUATION DAY!!! Ráno jsme s kamarády z theatre vystoupili s písničkami z muzikálu na teacher’s awards ceremony – celé představení jsme secvičili asi během dvou hodin a čas nás mělo jen pár, náš výkon byl tedy trošku questionable, ale byla to kopa legrace:) A já jsem si řekla svojí line: "It’s time I told the world I am a scientologist!" one last time (Fairy Godmother, Shrek The Musical). Pak jsme s tátou jeli domů, uvařili mé hostitelské rodině správný český guláš a upekli koláče. Večer jsme se všichni odebrali na pro mnohé nejočekávanější událost roku: high school graduation.
![vystoupeni](/media/7183/photo-09-06-2024-09-23-23-3.jpg)
Poslední vystoupení, písnička Freak Flag
![class of 2024](/media/7184/photo-09-06-2024-09-23-23.jpg)
Class of 2024
Nahodila jsem červenou cap and gown, slavností oděv, medaile, všechny své cords a ribbons (theatre cord, honors cord, CTE cord, UIL academics ribbon, TSI testing cord, UIL athletics ribbon) a šlo se na věc! Fun fact: naše graduation koordinátorka nám dovolila uskutečnit poměrně populární trend, kdy studenti předávají ředitelce vždy nějaký předmět výměnou za diplom. Avšak ředitelka a ostatní učitelé o celé akci nesmí vědět, a tak předmět je třeba propašovat přes kontroly a na samotnou ceremonii potají. My jsme předávali tortilly, její pašování v rukávu mé gown v asi 30 °C byl opravdu zážitek, nemluvě o tom, že mi tortilla vypadla během valedictorian speech a taky jsem celou dobu voněla jako burrito. Přejít stage jsem zvládla úspěšně bez jakéhokoliv pádu, převzala diplom (prázdné desky), objala naši paní ředitelku a zbavila se u toho tortilly, podala si ruce se současným i minulým Superintendent celého MW ISD a na závěr objala obě student counselors (bez nich a obzvlášť jejich ochoty a trpělivosti se mnou bych nikdy neodmaturovala – musela jsem se sice hodně hádat a vyřizovat spoustu věcí, ale nic jim nebránilo mě rovnou poslat pryč:). Nebudu si tu na nic hrát, velkou část ceremonie jsem proplakala, neboť v ten moment mi prostě došlo, že tohle je ten konec. Deset měsíců uteklo jako voda a já jsem se stala american high school graduate (hodně mých učitelů bylo překvapených, že jsem to zvládla). Po ceremonii jsem si šla vyzvednout svůj opravdový diplom a jakmile jsem si ho rozbalila, hned jsem se rozbrečela znova. Zaplavil mě obrovský pocit jak hrdosti, tak smutku. Potom už se se mnou akorát přišli rozloučit a vyfotit učitelé (moje selfie s fyzikářem, kde se snažím usmívat po 10 min breku, je celkem vtipné ngl). Venku už jsem se pak jen vyfotila s rodinou a kamarády, pozdravila se s lidmi, o kterých jsem ani nevěděla, že mě znají a vydala se domů. Just like that. It was all over.
Gratuluji a děkuji všem, co to dočetli až sem. Tohle byl předposlední blog ze všech, které kdy vydám (ještě vám plánuji napsat o posledním týdnu v Texasu a letu domů – protože ten nebyl úplně bez zádrhele:). Snad jste si dnešní příspěvek trochu užili a třeba se o USA něco přiučili.
Tak příště naviděnou!!
Kačí<3
![graduation](/media/7195/img_0206.jpg)
Tady jsme slavnostně vyhodili naše caps
![UIL graduation](/media/7194/photo-31-05-2024-21-40-52-1.jpg)
Společná fotka s kamarády a graduates z našeho UIL math teamu
![](/media/7192/photo-31-05-2024-21-33-33.jpg)
Sun (exchange student z Thajska), Janelle, já a Breanna - AP physics parta
![](/media/7193/photo-31-05-2024-21-29-20.jpg)
Moje dvě nejlepší americké kamarádky, které graduují až za rok, a tak mě přišly podpořit. Dohoda je jasná: "Same time, next year?"
![Kateřina Partlová](/media/6813/profilovka4.jpg?center=0.39833333333333332,0.59333333333333338&mode=crop&width=60&height=60&rnd=133481098330000000)
Kateřina Partlová, Beroun
studentka v USA, ročník 2023-2024